ОПЕРАЦИЯ "ЧЕСТИТА НОВА ГОДИНА"
Зайо, удобно ли ти е? Зайо?
Зайо, хубаво ли ти е?
Сега, сега ще ти направя още по-хубаво.
Зайо, зайо. Зайкоооо!
Зайо, какво ти е? Недей мълча, зайо!
Хубаво ли ти е?
М - дааа...
Красиви счупвания. Къде се подредихте така?
Докторе, ще мога ли да пиша?
Вие писател ли сте?
Литератор.
Не мога да ви обещая, че ще пишете като Дюма - баща или син.
Но мисля, че до месец-два ще можете да държите писалка.
Аз работя на компютър. - Тогава и по-рано.
По дяволите, още не съм купил подаръци за Нова година.
Книгата е най-добрият подарък.
Вие в какъв жанр работите?
Еротичния.
А счупванията на китките с работата ли са свързани?
Производствена травма.
Истинският творец трябва всичко да изпита сам.
Нещо не разбрах, защо трябваше да си чупите ръцете?
Не отчетох теглото.
А жена ми е участвала в националния по джудо, тежка категория.
Здравейте, воини десантчици!
Поздравявам ви с настъпващата Нова година!
Помолете генерала да говори по-тихо.
Тъй вярно.
Другарю генерал, молят да говорите по-тихо, че нещо им пречи.
Здравейте, воини десантчици! - Здраве желаем, другарю генерал-лейтенант.
Поздравям ви с настъпващата Нова година.
"Север" не приема сигнала.
Другарю генерал, "Север" не приема.
Ще излъчваме на запис.
Е, добре.
Да почвам ли?
Поздравявам ви с настъпващата Нова година.
Благодаря. Записаха го.
Това ли беше? - Тъй вярно. Това е всичко.
О, господи!
Чакайте! - Какво ви е, другарю генерал?
Май че кракът. М-да.
Всичко е наред, другарю генерал.
Скоро отново ще можете да скачате с парашут.
А преди това има ли ли сте счупвания?
Не. За първи път.
То професията ви е такава, опасна.
Вие отколко километра скочихте?
Ние не скачаме, а извършваме скокове.
Скача песът на кучката.
И въобще това е военна тайна.
Единственото, което мога да ви кажа - беше от свръхмалка височина.
Ясно, другарю генерал.
Мълчиш, нали?
Даже за Нова година няма какво да ми кажеш.
Поне една думичка нямаш ли за мене?
Какво каза?
Нищо. - Не, ти каза нещо.
Нищо не съм казал. - Не, каза нещо преди това.
Ти какво, не разбираш ли аз за какво...
Знам за какво мислиш.
Пак ли?
Какво пак?
Пак ли взе да ги плещиш?
Какви ги плещя?
Какви ги плещя? А, така ли... ще ти кажа аз на тебе...
Е, какво?
Какво ще кажеш сега?
Ами...
Честита Нова година.
Заради тебе станах инвалид!
Край.
Сега наистина край.
Сега вече те напускам.
Ще ти разоря фирмата, ще ми плащаш издръжка до последния си ден...
Ще плащаш и хоро ще играеш.
Жалко, че ти няма да можеш скоро да играеш хоро.
Това е. На твоята кариера е сложен кръст.
Вариете на патерици!
Може и крака да ти ампутират.
Така че ще се наложи да представяш скапаните си програми на протези.
Какво ти остава тогава? Ролята на "Оловния войник" ли?
Прима еднокрака!
Ах, ако стана, само да стигна до теб... - Ей, има ли някой?
Извинете,
Дайте й, ако обичате, патериците. Нека да стигна до мен.
Ах, ти... почакай...
Ей, по-тихо, болните!
По-тихо, де.
Престанете в края на краищата. По-спокойно.
Ще те убия! Само... - Епщайн.
Епщайн, чакаме пострадали, а вие...
По-тихо, тук е болница.
Госпожо, тук е болница. - Ненавиждам те! - Аз съм лекар!
Какво става тук? Андрей Иванович, чакаме пострадали, моля ви.
Защо стоите тук? - Отивам в тоалетната.
Че заминавайте да пикаете. - Лежи!
На!
Ало, милицията ли е?
Преследват ме.
Какъв е адреса ли?
Тук е камъш... и е студено.
Че откъде да знам къде е юг?
Тука няма слънце.
И мъх няма.
Добре, сега ще огледам.
Тръгвай!
Хелп ми, хелп ми, помогнете!
Помогнете.
По мене стрелят!
Нима не чувате?!
Давай, давай.
Хайде, давай, става.
Влезе като че е оттам, а ти все: "Няма да влезе, та няма!"
Ей, ти какво правиш там? Я бързо документите!
Сега оная, твоята глупачка ще чака клиенти на пиацата. - Тя и там ще се оправи.
Ние с нея дори ще ти идваме на свиждане в дома за инвалиди.
Твоята гадна фирма дано се скапе! В затвора ще те вкарам!
Всички ще ви попилея!
Хващаме го.
Дайте аз сам.
Ножиците!
Мълчете!
Дайте аз. - Добре.
Изпя си песента!
Не се тревожи. Счупено няма, само силно натъртване.
То без това е по-добре. Да знаете аз как пострадах от това.
Вчера дойде една, истинска майсторка на оралния секс.
В смисъл - ...
С нея се почувствувах като пещерен човек.
Възбужда се.
Е, драги, вашите притеснения са напразни.
Ще имате пълноценен полов живот.
Ето, всичко си функционира.
Какво? Май иска да каже нещо.
А, искате да напишете нещо?
Не съм в цирка... какво... Ама че нечетлив почерк.
Алексадър Николаевич, нищо не разбирам.
Разбира се, че не сте в цирка. В болница сте. Разбирате ли?
В травматологията. Ще ви излекуваме.
Не се вълнувайте. Хематомът ще спадне. Цветът ще се възстанови.
Единственото, което мога да кажа - работи, значи всичко ще бъде добре.
След такъв удар! Здрав организъм имате!
Добре сте си вие. Лежите си.
Еля, на тебе е счупен левия крак, а на мене - десния.
Един чифт обувки за двама ни, ха-ха.
Честита Нова година.
Позна ли ме?
Копнея да се срещна с тебе. Под елхата. Сладурано!
Е че как? Естествено...
Какво, бе, стажанта?! Моят опит показва...
че чак рано сутринта ще почнат да докарват,
когато всички се пързалят пияни и си чупят краката.
Е, какво, Полуян? Абстиненция?
Марихуана няма. Хероин също. Честита Нова година.
Персоналът ни е отличен, с теб ще останат Куркова и Епщайн.
Ако има нещо, ще помогнат. Ще се справиш.
Честита Нова година.
Ей, само я докоснах...и тя...
Трябва да почистим, Андрей Иванович.
И по принцип на работа... не следва...
Хапчета. Срокът на годност свършва утре. Докторе, а?
Света, Качалов се обажда. Помните ли ме? Каня ви...
Просто ще празнуваме... - Докторе, ето имате реланиум, а? - Защо да ми е лошо?!
Знам, че е клиника. Имам си отделен кабинет.
Не, това не е намек.
Добре, де, разбрах. Извинявай.
Докторе! Ама съвсем ми е лошо.
Честита Нова година.
Даа. Тъжно е така да се посреща Нова година.
Това е за вас. - Аз та`иа про`o`ии не чета.
Аз съм я написал. По-късно ще ви я подпиша, когато ще мога да държа писалка.
Благодаря. - Моля.
Сега... пиша трактат за любовта.
Не някакво си пособие.
Много сериозно изследване.
И тук е важен експерименталният опит.
Кажете ми: Защо сме такава комплексирана нация? Защо...
Защо сте станали? Да си бяхте лежали.
Е...? - Нова година е.
Защо нямаме за това художествени изрази?
Думи, които да изразяват сексуалната потребност на човека?
Не му обръщайте внимание. Той е от другото отделение, на безнадежно болните.
В новия ми роман героинята изпитва потребност от любов.
Тя е на 32 години.
И нито веднъж не е изпитвала оргазъм. - Защо?
Ммм, това е твърде интимно... - Не, защо е на 32 години?
По-добре да са 33.
Че защо 33?
Защото аз ще бъда на 33.
По време на битката при Вограм, Етиен е ранен тежко...
Е...Ъъ... Кого търсите?
Извинете.
Само две години след това Етиен се връща при своята възлюбена Натали,
но се крие от нея. - Защо?
А ръцете?
Здраве желаем, другарю генерал.
Честита Нова година.
Желаем ви скоро оздравяване и успехи в службата.
Благодаря.
А това е от спец-частта, лично.
Другарю генерал!
"Топола", аз съм "Първи", как ме чувате? - Другари офицери!
Младши сержант от запаса Епщайн.
И на младши сержанта от запаса също.
Е, да не тръгне на криво!
Честита Нова година. - Скорошно оздравяване!
Скорошно завръщане, чакаме ви, Честита Нова година, няма да ви подведем.
М-да. Нова година.
Лена, аз съм Женя. Ние с вас се запознахме в гинекологията.
Спомнихте ли си?
Не, не аз ви правих операцията, аз ви разказвах вицове.
Докторе. - Да, да, да.
Спомнихте ли си? Леночка, каня ви за Нова година. В клиниката.
Но защо, тук е нормално.
Запомних.
Да. Запомних. Три и две с бонбони. - Браво.
Епщайн, три.
Мезето краде от градуса. Три и две с бонбони.
Веднага се връщам.
Давай, давай. Единият крак тук, другият там.
Главното са ръцете му. Ръцете като образ, като форма.
Натали е по-възрастна. Тя изпитва майчина любов към младия офицер.
А, той.... - Честита Нова година! ... - чувства, които се преплитат...
Оправяй се, миличък. Оздравявай.
... това не са осакатени ръце, а рани в сърцето.
Той вижда тялото чрез ръцете, чрез... - Простете, а вие при кого?
Неуместен въпрос в случая.
Не виждате ли кой съм аз?
Честита Нова година!
Льова! Соловейчик!
Кой вика Хамлет? Твоя баща, Хамлет.
Татко.
Донесе ли? - Ето.
Ало, може ли Вера? От болницата я търся.
Не, тук няма Вера . Тук съм само аз.
Не, аз не съм болен, а съм лекар.
Затвориха.
Не се отчайвай, докторе.
Този кой е? А, ченгетата са го пребили.
Разпльокали са го.
Нашите ти пращат поздрави.
Даже и онaя шушумига. Днес го срещнах. Казва: "Как е там нашият Льова?"
Предайте му, моля ви, че бих искал да изиграе Ленин в моя спектакъл.
Да, да. Иска да те обръсне. - Гадина. Ленин!
За да не те харесват момичетата.
Епщайн. - Кузмич - Дядо Мраз.
Льова, да му налеем и на него?
Сега.
Човече, ако искаш - мигни!
Иска.
А как да му налеем?
Може би направо в устата, а?
Не, на него не бива.
С Ленин иска да ти направи мръсно.
Да ти отмъсти, затова, че му отне Ленка.
Тя и с него ли е била?
Тръгвам, имам още три адреса.
А ти изтичай до магазина, ако обичаш?
Твоето не се губи.
Помощ трябва ли ви?
Не, благодаря, сами ще се справим.
А как ще си сипете и ще пиете? - Отработено е.
Новичкият, ще пиеш ли? - Стига, стига, достатъчно.
Що бе, ще караш ли?
Сега вече не.
Е, наздраве.
Гипс... улица... лампа... Нова година.
Вие какво, умирачката ли чакате?
Какъв е личният състав на отделението? - Без персонала - 9 души.
Двама лежащи, останалите могат.
Какво могат?
Всичко. До магазина да ходят, масата да сервират.
Ясно. Както винаги липсва точно ръководство.
За да се насочи стихията в нужното русло.
Без всякакви задни мисли ви каня.
И без предни! Не се превземайте. Благодаря.
И на вас ЧНГ.
Докторе, неправилно подхождаш. Накарай жената да се почувства като света Агнеса, носеща...
...кошница с всякакви милосърдия. На хапчетата ви утре изтича срокът на годност.
Искате ли да извикам Мадона?
Не ми харесва. - А коя ви харесва?
Хакомада.
Че тя не пее!
За какво ми е да пее?! - Тогава коя да извикам?
Английската кралица. - Че нея защо?
Що за Нова година без кралица.
Да, и римския папа не забравяй.
А папата защо? - Ми той ми харесва. - Интересно.
Що за Нова година с найлонова елха?
Елхата трябва да е истинска - с аромат, с вкус...
Има ли възражения ? - Не.
Къде се намира елхата? - Някъде тук.
Значи, Льова,... ще отидеш и ще я доставиш.
Няма да я сечеш! Ние не сме варвари. Вземи лопата и я изкопай внимателно.
Къде е противопожарното табло?
Таблото е тук, но лопати в него няма и никога не е имало.
Разбираш ли? За отиването - ще отида. Но как ще я изкопая?
Как се казвате? - Льоша.
Алексей, в този квадрат има елха. Намирате лопата и я изкопавате.
Внимателно.
Министерството на съобщенията ли е? Обажда се Полуян от болницата.
Не, не от психиатрията. От травматологията.
Не, не е травма на главата, а на врата.
ЧНГ! Бихте ли ми казали телефона на Ватикана?
А кой го знае?
Нощният магазин е там, а тук има сергии, сергии...
Не, не, сергиите отпадат! - Че защо, там е по-евтино!
Ние Новата година в реанимацията ли ще я посрещаме? Не-е.
Значи в магазина ще отидат... ти.
Тъй вярно.
И така, другари офицери...
...тоест другари болни, последно по ред, но не и по значение:
РАЗ-БАТ-НОТ-ЛИСТ - Какво?
Това са жените.
Празник, още повече Нова година, сами разбирате, без жени е невъзможен.
Точно така. - Маани ги бе. Ще развалят празника.
Жени трябват. Даже ако сега не ни трябват,
уверявам ви, после ще тичате да търсите.
Затова предлагам:
да се доставят дами от съседния корпус.
Наши, тъй да се каже, колежки по нещастие.
Не, аз съм против. Защо ни трябват травмирани?
Вие предлагате да доведем дами от гинекологията ли?
Не, по-добре от травматологията.
Празник без жени е като поделение без знаме.
Уж всичко е на място, но нещо не достига.
Кое? - Не достига гордост.
Другарю генерал! А може би все пак, е по-добре от гинекологията?
Не, само от травматологията.
От нашите решителни и точни действия зависи успеха на празника.
По местата! И успех в решаването на поставените задачи.
Благодаря, всички са свободни.
Да, едва сега започвам да разбирам състоянието на моя герой.
А вие нещо чувствате ли?
Сега не. - Съвсем загубих чувствителност.
Трябва ласкаво, нежно...
Гипсът, естествено, пречи на преките усещания. - Така е.
Какво ще правим?
Може би с език? - Хайде.
Е, как е? - Никак.
А така?
Е, най-накрая. Тебе само за смърта да те изпра...
Къде е този болен? - Този ли? Там е.
Извинете, натам.
О, Зоинка.
Зоя, не е каквото си мислиш.
Аз демонстрирах само зоните. Разбираш ли, само зоните.
Знам ги аз твоите зони, кадет похотлив! - Не така вулгарно.
А ти ма, ситната! Стой, Зоя! Спри, какво правиш? Зоя!
Честита Нова година, госпожо!
Не бихте ли иска ли да служите в десантните войски?
Да не съм дървена кратуна?
На нас ни трябват такива... мощни жени.
Вие сте Валкирия, имате дух на воин
и само в десантните войски ще разкриете своите възможности.
На идиотка ли приличам?
При нас идиоти не служат. Иволгин, генерал...
... от въздушно-десантните войски. - Зоя.
Помислете над моето предложение.
Обещавам да ви съдействам.
Аз по принцип съм имажинистка.
Това не е пречка. Аз самият съм привърженик на философията на интуитивизма.
Но това не е пречка...
Какво?
Спете.
Не трябва да се вълнувате.
А, онзи малкия, с черната ушанка, не го ли видяхте?
По дяволите. Трябваше да пратя някой по-бърз.
Тези от вашите ли са? Защо пращате болните на противозаконни действия?
Нали обяснихме, че сме я изкопали временно, после ще я посадим обратно.
Елха, растяща на територията на болницата, се явява собственост на клиниката.
Елхата растеше до оградата, на земя, която принадлежи на града.
Поради това не е собственост на болницата, а е на кметството.
Ние на две крачки от оградата я изкопахме.
Тя е най-красивата.
Ето, признаха си вината. - Поздравявам ви с Новата година.
Моля, оттук.
За някого Нова година, а за другиго - служба.
Другарю генерал, неприятности. Заловиха нашите.
Не трябваше да изпращате тия смотаните за елха.
Състава на престъплението е налице. Трябва да съставя протокол.
Другарю генерал-лейтенант! Сержант Семьонов, районен инспектор.
Слушам ви.
Ами... такова...извинявам се, трябва да съставя протокол.
Трябва? Но и Нова година трябва да се посрещне!
Може ли празник без елха?
Разбирам... Пострадали хора, трябва да се зарадват с нещо.
Но: Dura lex, sed lex!
Да, законът е суров. Това никой не го оспорва.
Елхата ще бъде върната на нейното природно място.
Обещавам ви, че след празника моите бойци ще посадят още няколко до нея.
Въпросът решен ли е? - Разрешете да напусна?
Свободен сте. - Тъй вярно.
И наминете към нас. - Слушам.
Семьонов, слушай. Изчезна ми един пациент...
почвам да се притеснявам, ще попиташ ли твоите по радиото?
Ще ги питам. Че къде може да се дене по пижама?
В тоя студ... - Много ли е студено?
В униформата съм и мръзна.
Водката... вади я.
Водката ли?
Семьонов, ти по каква система ще пиеш водката?
А ти по коя пиеш?
По "Н".
Тогава аз по "И".
Това за хармония ли е? - Не, аз съм на служба.
Накрая Етиен отвори очи и видя ръцете си.
Те бяха покрити с кал, през която бликаше кръв.
Боже мой! До неотдавна тези ръце галеха послушното тяло на Натали.
Той помнеше всеки трепет на нежното й и податливо тяло,
винаги готово да се отзове на най-малкото докосване на тези ръце.
Етиен се надигна и застана на колене.
Наблизо мина императорът.
Зад Наполеон препускаше мрачния Магданалий, Етиен чу как Масана казал на Даву:
"Пирова победа".
А Етиен даже не мислеше за битката.
В мислите му бе само печалния спомен за тялото на Натали.
Как с тези ръце ще гали нейните гърди и бедра?!
Зайо, 5-ти хусарски полк не е участвал в битката при Вограм,
той е бил в резерва. От леката кавалерия в боя са влезли
само гвардията и керосирите от 1-ва дивизия.
Да, тогава преди битката трябва да го преместим в гвардията.
Зоинка, до къде стигнахме?
"Как с тези ръце ще гали нейните гърди и бедра?!"
...ще усеща как под неговите докосвания оживява и потрепва нейното тяло...
Най-накрая!
Слушай, оня моя малкия, тоя с ушанката, с пижамата не си ли...
Другарю генерал, резултатите от разузнаването са следните:
В женската травматология има 3 крака, 1 шия и 2 лежащи.
Единият крак, дето е попаднал в катастрофа, е много сексуален.
Кракът е сексуален? - И кракът също.
Кракът е за мен. - Ако сте съгласен, да ги вземем в пълен състав.
Взимаме всичките. - Няма въпроси.
Чуйте, генерале, може би е по-добре все пак от гинекологията? - Момент.
Виждате ли...ъ-ъ - Льоша. - ...да, Алексей...
много операции са се проваляли
от необмисляне на възможните варианти.
Да, съгласен съм, в гинекологията също са жени...
но ако по време на празника някой отиде по-далече...
- Ще отиде, ще отиде! ... в това занятие,
ако заболяването не позволи да се направи желаното,
това е душевна и физическа травма.
Травма. Затова - само от травматологията.
Тръгваме! Бутайте. - Леко, притиснахте ме към стената!
Внимателно. - Завивай наляво! - Да не си счупите краката!
Така, така! Надясно. - Давай, давай. - Добре, добре, опа.
Зайо! Толкова съм щастлив!
Колко съм благодарен на съдбата. - Много ви благодаря.
Трябва да се качи звездата на елхата Ще се справите ли?
Добре сте си вие, само счупвания и натъртвания.
Снежинката готова ли е? - Давай да я лепим.
Тука ли? Или по-високо?
По моему той през цялото време иска да каже нещо.
Не се вълнувайте, ще ви излекуваме.
Няма причини за безпокойство. През следващата година ще
можете самостоятелно да ходите и да пишкате.
Няма нищо страшно, просто са ви смазани яйцата.
Не, не напълно.
О, май пак иска да каже нещо.
Поне челюстта му оправете! - Другарю генерал, всичко е готово.
Може би той сам ще ви каже нещо.
Кажете: кренвирш, калмар, кучка!
Юнак.
На едни учения...в тайгата.
В екстремални условия.
Прапорщик Иванко при десантиране от малка височина
от удара в земята си извади челюстта.
И след това три денонощия си пробиваше път към своите...
... с отворена уста.
Горе-долу добре.
Само дето беше пълна с комари.
След това той стана вегетарианец, както и аз.
Готово.
Вашата мама...
Къде сте ме заврели?
Вие сте в болница, в травматологията.
Къде са ми дрехите, трябва да се обадя...
Ох, как ме...
Най-добре е да не мърдате.
Ето, виждате ли? За дрехите не се безпокойте,
те са добре заключени. Не се притеснявайте.
Отнесете ме, моля, до телефона, надявам се, че има телефон в този приют...
Извинете, нещо засече.
На вас ви е добре, само... - Извинете, колелото заседна.
Извинете. - Тръгваме!
Пак съм аз, извинете. На вилата ги няма, само прислугата е.
Дайте телефона в двореца. Казват, че там са отишли.
Аха, благодаря. - Може ли да се обадя?
Аз съм.
Какво гласа, точно на гласа нищо ми няма
Кажи ми, ако обичаш, защо ви плащам толкова пари, а?
Аз съм дявол знае къде,
по пижама, а вие пиянствате?
Моментално всички при мен!
А какво предполагахте? Че тия гадове са ме очистили?
Благодаря за съвета.
Каква защита, какви врати? Тук е стъкло отвсякъде.
Не, доктор вече не ми трябва. Трябва да лежа.
Хайде.
Готованци.
Мястото дали е надеждно?
Надеждно е. Района се охранява от милиционер.
А какво празнуваме?
Днес е Нова година.
Аз съм.
Оказва се, че днес е Нова година.
Извинете, кажете моля къде е старата травматология?
Как да ви обясня...ъ-ъ...
Карайте по моите следи, няма да сбъркате. - Благодаря, бащице.
Виж там за моя ...
Уж не пихме много!
Кого търсите?
Господине, това е неуместен въпрос навръх Нова година
и то към главния участник в това събитие. Льова!
- Кой вика Ленин? - Е, аз тръгвам.
А, малкия с пижамата, с ушанката, ако го срещнеш, го доведи тук. Той е от моите...
Идвам насам, гледам го-лежи.
С лице в пряспата, може да замръзне. Затова и го доведох.
Е, допълнителен дядо Мраз не е пречка за празника.
Разбира се, работата е сложна.
Носът му е обледенен.
Напълно възможно, лежеше с лице в снега.
Боли ли? - Навярно е новак.
Не си е разпределил силите.
С мене на младини се случи същото.
Само че заспах под елхата.
В пряспата? - Не, слава Богу.
В детската градина.
А моята Снежанка - на улицата.
И на нея нищо и нямаше. Якичка се оказа.
Даже и хрема нямаше. - Обувките... са му скъпи.
На дядо Мраз такива не са му по джоба.
Какво знаеш ти?
Аз, впрочем, миналата година
само от домашни заявки, толкова свлякох,
няколко чифта обувки можех да си купя.
Секундантите се отдалечиха.
Етиен се усмихна и спокойно погледна в небето.
"Боже" - прошепна той. "Дай ми сили..."
Ръката здраво стискаше сабята и бавно се отпусна под тежестта на острието.
В мислите му изникна образът на Натали.
Нейните печално мили очи като че го гледаха,
придавайки му сили пред дуела.
Зайо! А може би да прекъснем целия двубой със спомени
за любовта му с Натали? - Отлично.
Борбата на любовта и битката за живота.
Това е идея. Екстазът на любовта и...
яростта на хватката.
Докъде бяхме?
"...придавайки му сили пред дуела".
Етиен се усмихна печално...
Гирляндите са закачени, другарю генерал.
Ще го приеме. - Какво? - За какво те изпратихме?
А, ето.
Нямаше ли нещо по-добро?
От това се подувам. - Това е хубаво бренди. Карло Иванович.
Къде е? - Аз съм Карло Иванович.
Един малък, с пижама, с черна ушанка, среща ли го?
Не.
А ти при кого идваш? Влизай, влизай.
Ти не си ли от моргата?
Какво?
Викам, не си ли от моргата.
Не съвсем.
Помислих, че работиш в моргата, лицето ти като че ли ми е познато.
Вкарвайте. - Вие къде? А, това там, направо.
А къде е болния? - Всичко да се носи в трета стая.
Как сте със здравето? - Благодаря, нормално.
Отворете уста.
Употребявате алкохол, млади човече. - Докторе, насам...
Имате остеомолация.
Простак. Остеомолация!
Да не съм бременен?!
Сергей Николаевич, извинете... - Не ми обяснявайте, отървете се от него.
Дайте да видим какво ви е. - Видях ви стаята, пълна мизерия.
Мисля да я направим в пурпурни тонове в стил "Цезар Борджия",
като цвета на вашето натъртване. - Добре, така го направете.
Махнете.
Какво прави тоя?
Какво прави?
Най-добрият специалист в тази област. Вдигнахме го от масата.
Тук ли смятате да ме преглеждате?
Сега ще идем в стаята. - Да вървим.
Най-добрият специалист по гениталиите.
През миналата година, помните ли, Иванов го простреляха.
Та той му го събра на части и ги заши.
Носете всичко в трета стая. - Момчета, слагайте вратата.
Етиен го мъчеше... ...го разкъсваше жажда.
Зайо, не се отплесвай. За ръкописа чакат милиони читатели.
Той печално се усмихна... и погледна Натали.
"Боже" - прошепна той.
"Дай ми сили..." Но сили вече нямаше!
Решетки на прозорците.
Внимателно с вратата. - Давай, давай!
По дяволите, когато искат - могат.
На моя команден бункер вратата е по-тънка.
Трябва ми лекар.
Трябва промивка на стомаха. - Я па ти!
На мене всичко ми е наред! Да не си прихванал нещо по пътя?
Не за мене. А за този, арестувания.
Да му се промие стомаха. - Нищо не е останало, разтворил се е.
При задържането му глътна важно нещо. Трябва да го извадим.
Гъдел ме е.
Е, какво? Напипва ли се нещо?
А ти защо се вариш в шубата? - Белезниците пречат.
Ами свали ги. - Крайно време беше.
Колко боклуци...
Какво ли няма... 613 Палпацията не показва нищо.
Как е?
Боже. Каква простотия!
Ботичели.
Сандро? - Реплика: частичен.
О, свирката ми!
За това, че я изгубих ми резнаха 10% от премиите...
по-миналата година.
Сергей Николаевич, стаята ви е готова, поставихме бронирана врата,
номерът на ключалката е като на банковата ви сметка в Цюрих.
Ето я вашата "Делта", стъклата на прозорците са непробиваеми,
решетките са здрави.
Сега проверяват сигнализацията.
О, Господи, ха-ха...
А какво му е смешно, професоре?
Той наистина ли е професор?
Най-добрият по тия работи.
Миналата година, помните ли Киркор Парцала, той му го заши, та нищо не личеше.
Нали Киркор го застреляха?
Това стана по-късно.
Да. Още е рано да се каже до колко е успешна операцията,
до колко ще е функционален трансплантираният орган... - Какви ги дрънка?
Виждам, че са започнали да се проявяват вторични полови признаци...
Какви признаци?
Е, какво. Операцията е направена чисто, има синини, хематомите са
твърде обширни, случва се... при присаждане...
... обаче плътта при вас добре се е сраснала... като че си е ваша.
Професоре, не сте разбрали правилно, тя си е негова.
Да, сега вече си е негова.
Много добре е шито... Много добре...
Абе какви ги дрънка? Разкарайте го.
Но какъв размер само! Неестествен...
Зараснало било...
Момчета, трябва да се обадя.
Ще взема вашата "Делта"... - А ти как отвори вратата?
Как? Нормално. Почуках и отворих.
Нищо не разбирам.
Как ще функционира е рано да се говори...
но за сега, поне визуално, започва да се... сраства.
Кой е старшия тук?
Трябва ни оксижен, ченгето загубило ключа от белезниците...
Чакай, ти откъде знаеш номера на банковата сметката?
Каква сметка? В коя банка?
Трябва да се смени номера на сметката в Цюрих,
всички са го научили.
Добре сте си вие... зад такава врата.
Ти пък как попадна тук?
А аз вкъщи съм приготвил гъска за празника.
Оставих я във фурната, ох, че хубава стана!
Точно както я обичам! С препечена кожичка, златиста, нежна...
Аз и слагам не само сушени сливи,
както другите, а и стафиди с ориз в съотношение 1,5 към 2,5.
Стига с това ядене. От сутринта висим като гарги...
заради този идиот си провалихме празника.
Висим, да. Дилетантите я пълнят със сушени сливи,
значи, сушените сливи, извличат излишната мазнина...
а път аз - с ориз.
О, докторе.
Вече говорих с всичките, предупредих ги...
Нали ще дойдат дами...
не бих искал, аз съм човек без комплекси, майната му...
но не бих искал да се говори за моята травма.
Защо да говорят?! Травма като травма. Доста разпространена.
Надявам се, че няма да им кажете.
Знаете ли какво е лекарска етика?
Дал съм Хипократова клетва. - Клетва ли?
Докторе! Аз колко пъти съм се клел през живота си!
Но на вас ви вярвам.
Давай, давай, насам. Леко!
Така. Завивай.
Стой!
Вдигай леко!
Приемай!
Е, колко струва доставката?
Моля ви се! Няма проблеми.
Аз едно време за тая работа чак до Мурманск тичах,
смешно е да си спомня... - Свободно!
цели 2000 версти, сякаш нямаше нищо по-близо.
А сега по-близо ли намери?
Не, нея си я докарах тук от Мурманск.
Щастлива новата година.
Момент.
Какво им стана? - Добре им е на тях.
Я как се разбягаха... като хлебарки.
Соловейчик, драматичен актьор! - И комедиен! Лев.
Дядо Мраз... - Кузмич. - ...имаме още един резервен...
...работата им е сложна.
Г-н Мавецкий, травмата му е чисто мъжка. - Г-н генерал, не плашете дамите.
Сергей Николаевич, за вас съм просто Серьожа.
Това е... - Льоша. - ... Алексей.
Това са братя крупиета. - Шурик. Саша.
Безнадеждно болен.
Сергей Олегович и Зоя - неговата имажинисткаа.
Хората с последни сили празнуват.
За тях такъв гост е като лекарство.
Нали не сте лишени от християнски добродетели.
А и Папата също е християнин. Ще разбере.
Красиво. - Парадно. Моля, госпожи.
Моля за внимание.
"Асти-Мондора" специално.
Желаете ли да опитате?
Епщайн, твоето разхлабително далече ли е? - Не. Сега ли ще му го дадеш?
Разбира се. - Вие сте изкукали напълно,
да пия на празника разхлабително при положение, че тук
е фрашкано с всичко. - Ще пиеш и още как!!!
И така, приятели мои, време е.
Слушай, Кузмич, жените не стигат за всички,
аз пресметнах. - Карло Иванович.
Кузмич - Дядо Мраз. - Приятно ми е. - Лев.
Моля.
Приятели! За щастие нещастието ни обедини тук.
Но нека всеки от вас, въпреки болката,
да не се отчайва.
Е, нека ни мъчи по-малко, отколкото това!
Честита Нова година. - Честита Нова година.
Казват, че както посрещнеш годината, такава ще бъде.
Аз миналата година я посрещнах в банята.
И какво? - Какво, какво... Повече на баня не ходих.
Значи толкова хубаво си се изкъпал, та си бил чист цяла година.
Виж, главата му се мярка.
Три карамфилчета се накисват във вино.
Марката няма значение.
Важното е виното да бъде леко горчиво.
Приятели.
Пада този, който тича.
Който лежи, той не пада.
Е, за тичащите!
Зоинка, това е дамска водка. Една глътчица няма да ми навреди.
Зайо, имаш още работа.
А, така ли.
Карло Иванович.
Благодаря. - Няма защо.
Другари офицери - казва генералът. Ако сте толкова глупави...
че не можете нищо да запомните...
ще ви зачисля бележници...
... или по два.
Аз съм. Почвайте.
Ето тук. Тук погледнете внимателно, вижда ли се?
А какво всъщност търсим?
Метално и кръгло.
36,8 мм диаметър.
Охо, тук има нещо. Чуждо тяло.
Да, чуждо тяло. - Това са белезници.
Това е чуждо тяло. Вижте по-надолу.
Да, слушам.
Какви разпореждания ли?
Слушай, свържи ме с Лондон.
Бъкингамския дворец.
Акции ли? Какви акции?
Продай ги. Всичките.
Лондон ли е? А-а, Ландън? Тук е Полуян от травматологията.
Още, още по-нагоре, може би е там?
Ти можеш ли ясно да кажеш какво търсим?
Хаиде на масата, вече започнаха.
Почакай де, а не е ли по-добре да го завъртим?
По моему е настрани, затова не се вижда.
Обясни какво точно търсим! - Медала ми, глътна го.
Когато го задържах, той се извърна и го отхапа.
Само носачът му остана на униформата.
И какво ще правим сега?
Вие сте лекар, решавайте.
А не може ли му направите операция!
Внимателно да се разреже, да се извади и след това да се зашие.
Под пълна упойка, той няма да забележи.
Вие какво, откачихте ли, на празника?!
Ето вижте, съвсем ниско е.
Може би някак изотзад да го измъкнем?
Нали има специални инструменти, прибори разни...
...нали медицината не стои на едно място?
Съвсем откачихте... - Какво му умувате?!
Дай му чаша разхлабително и медалът ще излети като куршум!
Хайде на масата.
Почакайте, докторе. Той е съвсем ниско.
Може би да се закачи с някаква жичка...
Медала ли? - Да, медала. И внимателно да се измъкне от него.
Дайте да опитаме.
Семьонов? Имал ли си ранявания?
Какви ранявания? - От куршум. В главата.
Не съм имал. - А това какво е?
А, това е патрон в шапката. За късмет, да не те улучат в главата.
Та, какво ще правим с медала, докторе? Сам няма да излезе.
Дяволите да го вземат! Къде съм?
В болница сте.
Какво се е случило с мене? Като че ли съм здрав.
Ние ви размразихме носа и вашият колега - руският Дядо Мраз...
ви доведе тук.
Здраво плюскат инвалидите.
Разхлабителното!
Оля, помните ли ме? - Ммм, помня.
Той е от армията на спасението.
Бил в някакъв завод на благотворителна вечер.
Пийнал си малко.
Извинете, Качалов тук ли е? Женя ми се обади.
Вие един такъв малък, с ушанка, с пижамка, не сте ли срещали? - Не.
Тогава влизайте.
Благодаря.
Вие сте се бухнали с лице в пряспата, защото онази водка
е подсладена, тя помътнява съзнанието,
... и те отрязва. А тази е хубава водка.
Може цяла кофа да изпиеш. "Фрау водка"
Биър? - Не, не.
Водка без бира - пари, хвърлени на вятъра.
А, още една отива.
Откъде са тия?
На мене първата ми хареса. А на тебе?
Аз си имам моя.
Търся Качалов.
Досетих се. Моля. - Мерси.
Сил ву пле.
А, о, още идват.
За какво са му толкова?
Той така се надяна, че си помислих, че ще забрави завинаги.
Стига си говорил за това. - А за какво да говорим? За ядене ли?
По-добре за яденето. О-о, танцуват, инвалидите.
Нека си танцуват, по-бързо ще се уморят.
Ето затова е прието в говеждия език да се добавят мляни гръцки орехи.
А аз предпочитам обикновени орехи.
Бонсуар, мадам. - Мадмоазел. - Мил пардон.
При мосю Качалов?
Влизайте. - Честита Нова година.
Мерси.
А ако няма, може да се сложи три ядки от
горчив бадем, предварително накиснати в сметана.
Стига за ядене. От сутринта не сме слагали троха в устата.
Добре, нека за друго.
Аз, например, за вечерта си уредих. Чака ме.
А ти с кого искаше да посрещнеш Нова година?
Сам или с някого?
Имам. Момиче.
Хубавичка ли е?
На 150 крачки улучва 5 копейки с пушка.
Аха, ясно.
Нова година, Нова година...
Сил ву пле, мадам. - Бонсуар. Мосю Качалов.... Ву парле биен франсе, мосю.
Ъ-ъ...ъ-ъ. Ъхъ. Уи, мадам.
Преброих ги, сега стигат за всички.
Не, представяте ли си, днес ме оставиха сам в цялото отделение...
днес съм главен лекар... - Докторе, може ли...
Разбира се. Извинете.
Това какво е? Тия всичките твой ли са? - В смисъл?
Е? - А-а, някоя ви харесва ли? Моля, действайте.
Лев, Соловейчик. Актьор.
Ще играя Ленин. - Съчувствам ви.
В призрачно бледи тонове...
умиращият век на есента...
потъна в разноцветни снегове...
Аз седя в изрисуваната шейна
новородена в буйния взрив на косите
и познато свирепо изсвирване
ще ме отнесе в некропола,
избелвайки листата на главата ми.
И забравен от детство сняг
меко ще избели крепа на вдовицата.
Свят мой мили,
и малък век,
в полусвяст ще прочисти градината.
Аз дойдох да целувам кръв,
да усетя със сърцето си умрелите руси
под сърпа на угасващите стихове.
Като замръзналите стръкове на храстите,
отнеси ме в дълбините на синевата.
Прегърни ме с топлото есенно слънце,
за да почувствам него,
в тишината на твоята зимна песен.
Зоинка, ти беше просто неотразима.
Благодаря. - Гордея се с тебе.
Соловейчик. Драма. Аз съм седналият.
Скоро ще играя Ленин.
Поразително сходство! - Така ли?
Не, лорд Мер не ме устройства. Трябва ми кралицата.
Прекрасно съм осведомен за нейната заетост.
Разберете, че само нейното лично присъствие
ще може да спаси болните.
А тя къде е?
На служба в катедралата?
Уел, ще почакам.
Ето, препоръчвам ви. Блондинката. Порядъчна и благоприлична.
Благоприлична ли? - Изключително.
Аз съм в центъра.
Впрочем готвя се да изиграя ролята на Ленин. - А знаете ли на кого приличате?
Това е за вас. - Извинете. - Благодаря.
Може ли? - Един момент.
Е?
Искам удовлетворение.
Моля?
Не ми харесва вашият нос.
Както виждате, това съм го преживял.
Вашият нос, както виждам, отива на гости
час и половина преди моя, навярно той ви пречи да пиете.
Искате ли да ви поднеса голяма чаша
където да заврете заедно своята ревност и своя нос.
Както би казал Сирано.
Семьонов, как е? Всичко наред ли е? - Кое да е наред?
Нали ти донесох чаша! - Каква чаша? - Шефе, хайде при дамите...
Що стоиме като пънове, гледай наоколо какво има.
Чакай, ти сега как се чувстваш? - Отлично. На 6.
Да вървим. - А ти? - Аз...
Внимание, господа!
Журито обявава резултатите от конкурса
за титлата "Мис Снежанка"...
провело се в рамките на празнуването на Нова година
в мъжкото отделение на травматология #2.
Отчитайки най-високо ниво на претендентките...
журито обявява резултатите:
Победителка стана... - Момент.
Момент.
Ние решихме... махни го това...
... че победител няма и не може да има.
Вие всички тук сте толкова прекрасни...
особено нашите дами, които се намират тук на лечение...
въпреки всичките неприятности...
те останаха жени, прекрасни и трогателни.
Хубавите ни. Благодарим ви.
Госпожо, позволете да ви поканя.
Маестро! - Ами крака?
Кракът е дреболия.
Госпожо, вашето лице ми е изглежда познато.
Старши прапорщик Рачкова. 3-та бригада ВДВ, др. генерал.
Вие идвахте при нас през лятото. - А, да, помня, помня...
Вие в щаба ли служите? - Инструктор. Критикувахте нашата вишка
заради наклона й. Казах те, че вашият е по-изправен.
Та ние изправихме вишката, др. генерал.
Сега стърчи като ... - Е, ммм...
Вие тогава бяхте в камуфлаж
не знаех, че сред вас има такива мили жени.
Николай, трябва да отида... - Къде? Тамън се развихрихме...
Оръжие ли да използвам?
Тръгвай! - Извинете.
Добре са си тия, я как тичат...
Аз много уважавам изкуството.
Аз самият бях тясно свързан с един художник.
Той можеше да прерисува всяка картина, и самият автор не би я различил.
А мене ще ме нарисува ли?
Разбира се. Ще те уредя.
Ти свършваш ли? Дама ме чака.
Мисля, че си ял нещо старо.
Яденето беше добро, на мен ми няма нищо.
Коля, подай хартията, ако обичаш.
За какво ти е? А, ще пишеш протокол.
Семьонов, надигни се малко.
Не мога.
Ама че чистник.
Благодаря ти, Коля.
Извинете... Николай. - Ей сега идваме.
Какво правиш? - Ох, почакай.
Винаги е така. Някакви дрисльовци ти провалят живота.
Не се безпокой, виж колко щофен имаме.
Господа,... дамите чакат.
От всички явления само материята постигаме единствено чрез емпирическо съзерцание.
Генерале. Какво все се безпокои за водката?
Е колко имаме. Ако свърши, ще отскочим за още.
Формата на явленията и материята. Ние често смесваме...
и обединяваме тия понятия. В това аз съм изцяло съгласен с Кант.
Разбирам. Самият аз уважавам стария Кант.
Той не ти говори за водката.
А какво той все "де щоф, де щоф"?
Той ти говори за философски неща, за душата, за материята.
Е, това е друго нещо. Аз го мислех за върл материалист, за душата може.
Само че трябва предварително да се накиснат в топло мляко
на половин литър мляко трябва да се добави чаша захар...
и да се държи така към 2 часа...
докато не сдобият цвят слонова кост...
А след това се вземат стафиди, попарват се, после
във фурната, да набухнат, да набухнат, да станат...
Омръзна ми! Да вървим.
Готов съм тебе да те овалям, ако мислиш да ми преразказваш
готварската книга. - Да имам нещо против?! Хайде.
Най-накрая.
Спокойно, спокойно. Третата врата вляво е бронирана, с кодова брава.
Благодаря. - Това вече е... излишно.
Серьога!
Серьога, чуваш ли ме. Ела при нас, сега ще дойдат циганите,
за наше късмет в инфекциозното лежи цял табор...
Те... се отровили със стриди, не са свикнали навярно...
Аз на едно турне изядох папая,
а трябваше да играя Отело...
така ме присви, когато Дездемона...
22, 23, 24...
Минутка. Гранати, бойни.
Насам! Льова! Соловейчик! Помогнете!
Идвам, идвам! Какво се е случило, Кузмич?
Как си?
О, Господи! Хайде, вдигай! Ей, че тежка!
Така, дръж! О, Господи!
Пиленцата по гръб!
Да, ясно.
Вратите здрави, а пантите - калпави.
При мене преди 10 години...
върху един сержант падна самолет.
Точно така изглеждаше.
Добре са си тия, само натъртвания...
Да, здраво ги е зашеметило.
Влизам в стаята, мисля, че Серьога е на леглото,...
и изведнъж изотзад като задумкаха...
направо се метнах във ваната, а там...
Серьога с тая... - Дядо Мраз се появи, взривове, ние във ваната...
Какво стана, Дядо Мраз?
Защо се оказах на пода?
Квалифицирана помощ не е ли нужна?
Вас ви помня. Не пушете. Тук е толкова задимено.
При вас много добре е зараснало. А и размера... Вие сам ли го избрахте?
Размер като размер. Никой не ви се оплаква.
А с тия какво ще правим?
Опаковайте ги в гипс, утре ще видим.
По-добре в цимент!
Странно. Сложни счупвания няма.
Здрави момчета са.
По-бързо де. Нямам повече сили да те чакам.
Целия празник ли се гласиш там да прекараш?
Икономисвай хартията! Второто руло свършва.
Слушай, Коля. Какво казваше за водката със сол?
Помоли да донесат, ако обичаш.
Помощ, трябва да закрепим на Семьонов стомаха! - Глупак, защо афишираш?
А по-добре ли ще бъде, ако изтечеш през канала?!
Андрей, Андрей, от душа пий до дъно, пий до дъно...
Тези могат да танцуват... а хората мрат...
страдат... Даже и мене радостта ме заразява...
Но е обидно... Разбира те ли?
Я. Вундабар, вундабар.
Да, тъжно е така да се посреща Нова година.
Гипсиран не може да танцуваш,
нито чашата да вдигнеш.
Няма ли да им навреди?
Вие, руснаците, имате много странен начин за лечение.
Ти пък какво? Все пак е Нова година. Нека се повеселят момчетата.
Честита Нова година, болните.
Етиен се усмихна печално. "Защо ви е нужен инвалид, мадам?"
"Вие съвсем ме пренебрегвате." Натали го погледна.
"Повече не ме ли обичате?" - "мима мога да забравя вашия лик!"
"Но, мадам, как мога да бъда до вас, с такива ръце!"
Той протегна към нея длани, стегнати в ръкавици.
Нейните огромни тъмни очи се премрежиха от сълзи.
"О, Етиен" - прошепна тя и се спусна на колене пред него,...
... жадно засипвайки неговите ръце с целувки.
А може би той започва да изпитва фантомна болка?
Пръстите му придобиват предишната чувствителност?
Зайо, ще бъде по-ефектно, ако неговите ръце започнат да оживяват на нейното тяло.
Пръстите на Етиен се докоснаха разголените рамене на Натали.
Остра болка като от удар прониза ръцете му,...
едва не извика от болка...
Тялото на Натали потръпна и се напрегна в предвкусване на забравения... забрав...
- Забравеното чувство. - ... забравената страст.
Ръцете на Етиен бавно се плъзнаха по тялото на Натали...
и той почувства как потръпнаха нейните бедра...
и още по-силно се притиснаха към краката му...
Е, тебе ще те пращаме, само когато смъртта трябва да се викне. Влизай.
Господи... а почти нищо не съм пил!
Искаш да кажеш, че тази водка съществува
само в нашето емпирическо съзерцание?
Да, но покрай емпирическото съзерцание на водката
тя има привличане и образ.
Вие, немците, всичко обърквате.
Важно е не толкова другите, колкото себе си.
Има го по малко.
Предлагам този образ да го обединим с усещането.
Как? - По руски това се прави така.
Не, не, благодаря, аз не пия.
А къде е тоя... малкият?
По дяволите... Добре. Убеди ме.
Стой, стой!
Ало. Привет.
Слушай, ти не помниш ли
как се различават приматите по полов признак?
Че какви ти вторични, тук и първичните не се виждат!
Благодаря. Чао.
Вървете, вървете. Тя ви чака.
Вие не я познавате. - А вие познавате ли я?
Вървете.
Ти... прости ми, бях...
Ти ми прости...
Аз отдавна съм ти простил, ама защо се надуваме
един на друг като глупаци...
Танцуват. И защо танцуват?
Да си счупят още нещо ли?
А вие защо не танцувате? - Защо, да не съм болен?
Да, аз съм болен. Имам предвид, че моята болест...
е друг вид.
И веселието не ми... отива.
Плюйте на това. - Как?
Ето така.
Ама че шеги имате...
До сватбата ще заздравее. - Мисля, че до смъртта ми няма.
Какво ме утешавате?
Болестта ми е неизлечима.
Че какво ви е? СПИН?
СПИН в мозъка, казват.
Даже име няма тая болест.
Ето, виждате ли, освен количката нищо друго не мърда.
Главното е, че болестта няма име.
В Щатите правят такива операции. - Те в Щатите са си добре...
Че на нас какво ни е по-лошо? - Между другото имам научно списание, извинявай...
Тука описват такава операция.
Само че статията е на английски.
Нашият генерал е полиглот.
Сега ще го изучим и...
... приложим. - Вие сте откачили!
Ето. И докторът ще помогне.
Добре. Нека и традиционната медицина да помогне.
Само го погледнете!
Трябва му операция!
Все едно, по-зле няма да стане!
Сам казвахте, че е безнадежден, нали така казахте?
Казах. - Ето на.
Ще оперираме!
Но това не е повод да се правят експерименти!
Спокойно. Имаме професор, инструкция...
Професорът сега ще дойде, инструкцията е налице...
Ето го. Отначало с циганите, после със "снежанките"...
Момент. Преведете го в ред.
Казах униформата да оправите.
Е, докторе. Сега цялата ни надежда е във вас.
Само вие можете да спасите болния.
Вие сте полудели! Аз ще го разрежа, а после цял живот ще угризения...
Ех, ти. Човекът може би изживява последните си секунди.
А ние не можем да му помогнем.
Знам какво да правя.
Ех, ако не беше ръката...
Аз, между другото, като дете сам си...
махнах сливицата.
Без упойка.
Докторе, не пийте бира. Операцията е сериозна.
Нали операция ви трябва? Сега като професора ще вляза в операция.
Льоша, защо непрекъснато си пъхаш носа във всички работи?
Не, всичко е наред, ти не разбираш...
Ти нищо не разбираш от това! - Ще правят операция по...
... научна литература. - Ти си идиот!
Наивен идиот! В твоята фирма така ли си организираш нещата?
Ти с с жените... - Пак ли?
Какво пак? - Пак ли започна с глупостите?
Какви глупости? - Плещиш женски глупости...
Я ела тука... Така. Какви глупости плещя аз...
Докторе, време ви е.
Трябва ви операция. Ще се приготвя като професора, още една глътчица...
За консултант, за всеки случай, го домъкнахме...
Аз в училище имах практика в болница
не помня имената на инструментите, но мога да помогна...
Момчета... вие поне наясно ли сте какво трябва да се прави?
Гледам, че даже и ръцете не си измихте!
Инфекция ще внесете.
А тук той е напълно прав.
Да, тук е написано.
Д-р Джонсън щателно обработи ръцете си с разтвор.
Включиха силна светлина.
Светлината при нас... свети.
А ръцете... ръката ще я измием.
Трябва да сте с маски и ръкавици.
И в престилки, а вие сте в пижами.
А тоя дори е с брада, явно не е стерилен.
И си измийте ръцете. - Слушай.
Абе, що сам не си направиш операцията, а?
Трябва да го приспим.
Със своите реплики само пречи на операцията.
А, не е зле, има ефект.
Засветиха екраните на многобройните монитори.
Д-р Джонсън...
наблюдаваше как сестра Гладис обработваше гръбнака на болния
с прозрачен разтвор.
С какъв разтвор? - А може ли аз да бъда медицинската сестра Гладис?
Може.
С какъв разтвор ще ме мажете?
Това не е научна литература.
Напълно научна. Даже има отпратка къде и кога е направена операцията.
Да, но това е там...
А вие даже не си измихте ръцете...
... и тоя, с брадата!
Асистентът на Джонсън, Паркинсон...
вече беше приготвил тънки контактни игли...
проводниците от тях се проточваха към апаратите.
Игли ще вземем от спринцовките.
Напрегнатата тишина в операционната
се запълни от бръмченето на машината.
От каква машина? Четете разни глупости ...
Тихо. Тече операция.
Сега не мога.
Тече операция. Не финансова.
Не и по ликвидиране. После ще ти се обадя.
Е, къде ви е безнадеждно болният?
Ей сега набързо ще го изоперирам...
Ти какво? Болният отдавна е готов, а ти?
Приведете го в ред. - Аз мога да помогна.
- Ръцете... - А защо тоя твой газ не го хваща?
Трябва...
Ръцете не забравяйте да си измиете... - Подвижен е такъв един...
Не, шемети, той бълнува...
Стига, стига, благодаря.
И все пак решихте да има операция ли? - Вие ще я направите.
8:24.
Асистент Паркинсон седеше зад апарата.
Стрелката на прибора потрепваше на показание 250.
От напрежение на челото му изби пот.
Благодаря.
Той наблюдаваше Джонсън.
Боже мой... - Боже мой, какво правя?
"Боже мой, дай ми сили" - прошепна Джонсън.
Ръката му уверено пое от сестра Гладис контактната игла.
Той се наведе над болния. Ама вие сте пияни, бе, негодници!
Той наистина бълнува.
Следете тоя...
анестезиолог.
8:31. Електродите влизаха в тялото с противен звук.
Джонсън и Паркинсон ги разполагаха на разстояние
1,2 дюйма от гръбначния стълб.
Американският дюйм е равен на 25,4 мм.
Тоя нещо бълнува.
Господи, дано стане...
Джонсън внимателно следеше как умело работи Паркинсон.
Правят магии. - Асистенът явно се вълнуваше.
Включват машинерия...
Вените на слепоочията му изглеждаха, като че ще се пукнат от
налягането на кръвта. - Кузмич, готов ли си?
Льова, мене ме е страх от кръв. - Каква кръв...
За каква кръв вие... - Обещавам кръв няма да има.
По възможност. - 8:42. Поставиха първите електроди.
Генерале, всички елетроди са поставени.
Извинете.
Тялото на болния се разтърси в конвулсии.
А нашият лежи като пън.
Късно е за отстъпление.
По тялото на болния още веднъж преминаха конвулсии.
Има рефлекси - помисли си Джонсън. Значи има надежда. - Николай, пак съм на зор, да вървим.
Всички замряха в напрегнато очакване.
Струваше им се, че секундите продължават вечно.
Моето място е там, до масата...
до операционната маса,
а трябва да седя тук, докато не излезе всичко от теб.
Господи! - Късно се сети за Господ.
Както е казано: Който копае гроб другиму, сам пада в него.
Ето и аз паднах в него, Коля.
Семьонов. - Оу...
Аз на теб...
... е, като излезе тоя твой медал ще го занеса в отделението,...
... обещавам. - Остави го на дежурния.
Само не забравяй да го измиеш.
Самец се оказа.
Кой?
Льова, как си? - Миличките ми скапани гадове...
не можаха ли да напишат в книжката,...
че леглото трябва да се ... заземи.
Как ме друсна...
искри ми изскочиха от очите... - Да вървим, Льова.
Операцията мина успешно.
Ура-а-а-а!
А вие какво правите тук... в операционния блок?
Благодарим.
Докторе, чувате ли ме? Поздравявам ви от цялата си душа.
Е, нали ти казвах.
Поздравявам ви. Докторе. Поздравявам ви. Благодаря.
Зайко, виж как са се разположили точките от иглите.
Ако тук и тук се поставят точки
ще се получи "ЧНГ".
Дали да поставим? Ще се събуди, ще види и ще му бъде приятно.
Да.
На вас... помощ... квалифицирана... няма ли да ви трябва?
Генерале, защо сте такъв натъжен? Нали всичко е наред.
Виждате ли, тази статия описва нещо, което всъщност не се е случило.
Първоаприлска шега. Измислица.
Какво направихме, сам не разбирам!
Нямате си на представа...
каква жена сте...
когато ви видях за първи път, сякаш ме удари гръм...
Какво ще правим? Тук има хора.
Извинявай. - Извинявайте.
Докторе. Докторе! Къде е болният?
Какъв болен? Кой именно? - Докторе, болният изчезна.
Никъде ли не сте го закарали?
А? - А?
А имаше ли болен?
Нещо нищо не разбирам.
Интересно. Какво сме направили по тази книжка?
Но той дишаше!
Да, и пулс имаше, което беше характерно.
Всичко беше наред.
Ей, вие, нашия болен, не сте ли го видели?
Ало. Аз съм...
А вместо криле, пламенен мотор... - Добро утро.
Нима се бръснете? - Не виждате ли?
А вие можете ли да летите?
Не съвсем. Заради греховете.
Нима грешите?
Случвало се е.
Разбрах. Е, няма да ви преча.
Как се чувствате?
Повдига ми се малко.
Това е вероятно от упойката.
Докторе, моята количка не сте ли я виждали?
За какво ви е? Имате си електрическа. - Моята ми трябва.
Ей тука беше.
Ама че хора, за миг не можеш нещо да оставиш!
За какво ви е количка? Я как си ходите!
Там имам запас. Цигари имате ли?
Не.
Добре ви е на вас...
Кажете: как си обяснявате това, че толкова известни личности
са решили да посетят вашето отделение? Генерал Иволгин...
при вас ли е? Създаде ли проблеми?
Господа, момент, пуснете ми пациента!
Къде ходиш, бе, болният? - Кръстосвам. Половината град обиколих.
Никъде ги няма твоите любими бонбони.
Влизай.
Г-н Епщайн, кажете кой точно водеше преговорите...
Господа, защо мръзнете?
Заповядайте при нас, тук е весело, няма да скучаете!
Добре сте ни дошли!
Генади Атанасов - ИнжИнера 19 април 2004 injinera.narod.ru